Dril, učení nazpaměť a kázeň jsou dnes ošklivá slova; neznám školu, která by se chlubila, že se v ní driluje nebo učí nazpaměť. Jenomže neznám ani školu, kde by se nazpaměť neučilo.
Dávno, dávno tomu, co jsem pod titulkem „Řekněme to natvrdo: škola se neobejde bez drilu, bez učení nazpaměť a bez kázně“ napsal článek o významu drilu pro vzdělávání. Slíbil jsem pokračování o učení nazpaměť a o kázni; tady to pokračování je i s omluvou za dlouhé prodlení.
Dril, učení nazpaměť a kázeň jsou dnes ošklivá slova; neznám školu, která by se chlubila, že se v ní driluje nebo učí nazpaměť. Jenomže neznám ani školu, kde by se nazpaměť neučilo, a dokonce ve většině škol se učí nazpaměť daleko víc, než je rozumné. A často jiné věci, než je rozumné.
***
Ale co je vlastně rozumné? Které vědomosti bychom měli znát nazpaměť?
Jistě ty užitečné, které nám přinášejí prospěch. Je užitečné vědět, že 1 metr je 1000 milimetrů. Je užitečné znát značky m, kg, t. Je užitečné poznat břízu, dub, pampelišku nebo králíka. Všechny tyto vědomosti snadno a rychle najdeme na webu, ale kdyby ze škol vycházely děti, které nevědí, jak vypadá koza nebo bříza a nevědí, kolik gramů má kilogram, dobré by to nebylo - ani kdyby ovládaly tu obecnou dovednost „umím si to všechno najít na webu“.
Kromě těch jasně užitečných se ovšem naše děti ve škole učí i vědomosti, které na první pohled moc užitečné nejsou, třeba „Božena Němcová napsala Babičku“. Je to rozumné? Podívejme se na to s chladnou hlavou.
Paměťová vědomost o tom, že Božena Němcová napsala Babičku, není vůbec zbytečná, i když si za ni chleba nekoupíme. Tato vědomost jejího vlastníka spojuje s ostatními vlastníky téže vědomosti neviditelným poutem; souhrn všech těchto pout pak tvoří kulturní dědictví národa a v některých případech („Kolumbus objevil Ameriku“) dokonce celého lidstva. Obdobnými kulturními statky jsou aspoň minimální vědomosti o Karlu IV. („byl císařem, říkáme mu Otec vlasti, postavil Karlův most, založil univerzitu“), o Janu Husovi, o Prodané nevěstě nebo o pejskovi a kočičce. Kdo tyto vědomosti nemá, je už tak trochu vně národa: ukáže-li svou neznalost ve společnosti jiných lidí, nejspíš v jejich očích poklesne - dokonce i u piva ve venkovské hospodě. Snad jen v kanálu mezi bezdomovci by mu to prošlo.
Prostě tato zdánlivě zbytečná vědomost má svou společenskou cenu a škola by nedělala dobře, kdyby základní popisná fakta o Babičce nebo o Karlu IV. zcela vynechala. Naproti tomu učit se nazpaměť názvy děl Elišky Krásnohorské asi moc velkou cenu nemá. Ne proto, že by Božena Němcová byla o tolik lepší spisovatelka, ale proto, že se – možná i jen shodou náhod – stala součástí národní tradice, zatímco Eliška Krásnohorská ne. Když neznáme hlavní dílo Elišky Krásnohorské, najdeme ho na webu a nic se nestane; ale když neznáme hlavní dílo Boženy Němcové, jsme za primitiva.
Paměťová vědomost o tom, že Paříž je hlavním městem Francie a že ji na mapě najdeme tam a tam, je nepochybně užitečná prakticky a samozřejmě taky důležitá společensky. Nikomu neublíží, když neví, co je nebo kde leží Lomé nebo Recife, zase to za pár sekund zjistíme na webu; ale zjišťovat takhle, co je Paříž – dovedu si představit, jak by se proslavila škola s moderními nebiflovacími metodami výuky, kdyby si její absolventi museli vyhledávat význam slova „Paříž“ na webu.
Některé věci má tedy smysl znát nazpaměť, protože to je prakticky užitečné, jiné proto, že je to ve společnosti obvyklé. A součástí vzdělání je i to, abychom se začlenili do určité společnosti, abychom si s jejími členy dokázali o povídat o společně sdílených tématech.
***
Proto za základní kritérium pro hodnocení, zda je rozumné učit se něco nazpaměť, nebo ne, považuji slova „obvyklé a užitečné“. Ale ďábel je skryt v detailech.
Především to, co je „obvyklé a užitečné“, závisí na místě i na společenské skupině, kam chceme patřit. Znát a rozeznat stopy zvířat ve sněhu může být obvyklé a užitečné pro školáky v severní Kanadě a také ve společnosti myslivců v Čechách, ale asi je zbytečné, aby se to učily všechny české děti. V některé společenské skupině bude užitečné znát významné spisovatele, v jiné pak významné sportovce nebo třeba herce; a některá jména (Božena Němcová, Jágr, Werich) budou asi společná pro většinu lidí.
A za druhé, i když přijmeme to kritérium „obvyklé a užitečné“ za své, stále zůstává hodně velký prostor pro jeho různé interpretace. To ale neznamená, že bychom se ho měli zříci.
Přirovnal bych to ke kritériu „v souladu s dobrými mravy“, které se vyskytuje v našem právním řádu a které je aspoň stejně neurčité. A přes tu neurčitost je dobře, že ho v zákonech máme - bez něj by nám bylo hůř.
Stejně jako kritérium „dobrých mravů“ musí pro sebe vykládat každý člověk, a dojde-li ke sporu, pak ho musí vykládat soudce, i kritérium „obvyklosti a užitečnosti“ musí vykládat každý učitel. S přihlédnutím ke všem okolnostem.
Někdy to není těžké, ale častěji je. Například poznat pampelišku je určitě obvyklé a užitečné; ale jak je to s dalšími rostlinami? Kde skončit v řadě pampeliška - jetel - chrpa - hvozdík - koniklec - kýchavice - křivatec?
Bylo by dobré, kdyby se o takových (a mnohých jiných) otázkách diskutovalo. Aby učitelé i další zainteresovaní lidé měli aspoň základní shodu na tom, co je „obvyklé a užitečné“.
***
Jenže tuto diskusi u nás nakonec vždycky opanují odborníci, v tomto případě třeba vysokoškolsky vzdělaní botanici. Pro ty je „obvyklé a užitečné“ něco jiného než pro nás obyčejné smrtelníky. A oni mají rozhodující slovo při tvorbě osnov, píší učebnice a tak fakticky rozhodují, co se děti ve školách budou učit. Jsou-li rozumní a dovedou-li zvážit, co je opravdu obvyklé a užitečné ne pro univerzitního profesora, ale pro typického absolventa základní případně střední školy, pak je vyhráno. Bohužel, ve většině případů rozumní nejsou.
A tak například v pracovním sešitě pro základní školu najdeme následující úlohu:
2. Spojte rodové jméno liliovitých a vstavačovitých s druhovým jménem. Písmenem "L" či "V" označte do jaké čeledi rostlina patří. (označení čeledi vztahujte k druhovému jménu; vzor: a) - 1) - V)
a) konvalinka 1) májový
b) hlístník 2) dvoulistý
c) křivatec 3) čtyřlisté
d) vraní oko 4) hnízdák
e) vemeník 5) žlutý
f) prstnatec 6) vonná
Připadá mi, že nikdo rozumný nemůže chtít, aby se žáci na základní škole (ostatně ani na střední) učili nazpaměť, že je nějaký vemeník dvoulistý a že patří do čeledi vstavačovitých. To snad je už na první pohled úplná pitomost. A vidíte, renomované nakladatelství učebnic si najalo nepochybně renomovaného botanika, aby se taková pitomost dostala na školy a nepochybně spousta učitelů takovou pitomost od svých žáků požaduje, protože je v pracovním sešitě.
Fakt to tak je. Skoro bych tomu sám nevěřil, ale nedávno jsem byl v jedné základní škole a tam jsem při hodině přírodopisu na vlastní oči viděl, jak žáci deváté třídy v písemném testu odpovídají na otázku, co je to Paleobatrachus bechleii. (Kdybyste to nevěděli, je to zkamenělina žáby z naleziště Bechlejovice u Děčína.) Taky jsem se tam dozvěděl, co je to pluton a co příbojová fácie. Samé obvyklé a užitečné vědomosti.
***
No a pak jsem si zase na jednom z četných českých pedagogických serverů přečetl, co by mělo být cílem vzdělávání:
Během školní přípravy se žáci naučí, jak napravovat chyby a překonávat osobní nedostatky. Ví, jaké vzdělávací postupy jim nejlépe vyhovují a tyto metody celoživotně využívají při profesním vzdělávání. Zároveň si cení i těch znalostí, které v zaměstnání nevyužívají.
Pro společnost je důležité, aby se děti naučily respektovat sebe, druhé a být vnímavé k jejich potřebám. Škola se soustředí na vytváření bohatého sociálního prostředí a připravuje na vzdělávací cestě dětem situace, které jim umožňují rozšířit sociální zkušenost a vnímat a oceňovat odlišnost.
Moderní společnost je společností konsensu. Kdo v ní chce obstát, musí umět předcházet konfliktům. Proto je důležité rozumět lidem okolo sebe a mluvit k nim tak, aby měli pocit, že stojím na jejich straně. Součástí takové výbavy je i kvalitní jazyková a komunikační průprava.
Pro prosperující společnost je důležité naučit mladé lidi ubránit se politické i marketingové manipulaci, kriticky myslet, hledat a správně ověřovat informace a formulovat své názory.
Ve společnosti plné manipulace je důležité, aby absolventi škol v sobě měli jasný morální kompas, aby se nepřizpůsobovali bez přemýšlení většinovému názoru a byli schopní se rozhodovat s vědomím odpovědnosti a vytrvat ve svých rozhodnutích i v krajně nepříjemných okolnostech.
Jistě, ano, samozřejmě souhlasím, je to všechno důležité a škola by o dosažení těchto cílů měla usilovat rozhodně víc než dnes. Ale proboha kde je ta pampeliška, Paříž a Babička?
Převzato s laskavým souhlasem autora z jeho blogu
![](http://1.bp.blogspot.com/-KGwBkEnhoVM/YBfPPU2KyeI/AAAAAAAAAB4/Q8dYuYdEN944jCS3guA_H3AYFf5-TJgEwCK4BGAYYCw/s1600/%25C4%258Cesk%25C3%25A1_%25C5%25A1kola_BN_500x250_fin.jpg)
Martin Macháček: Řekněme to natvrdo: Škola se neobejde bez učení nazpaměť
Přihlásit se k odběru:
Komentáře k příspěvku (Atom)
DISKUSE
Témata článků
1:1
(22)
analýza
(25)
anketa
(101)
Aplikace
(109)
audio
(148)
Bezplatně
(102)
BYOD
(34)
causy
(1049)
CERMAT
(578)
CLIL
(18)
cloud
(22)
Česko mluví o vzdělávání
(58)
ČŠI
(699)
čtenářství
(31)
dětské skupiny
(52)
digitální vzdělávání
(44)
diskuse
(65)
dokument
(1094)
domácí výuka
(28)
dotační program
(21)
DUM
(205)
DVPP
(59)
DZS
(39)
e-knihy
(323)
e-learning
(31)
EDUin
(852)
ESF
(807)
eTwinning
(32)
EU peníze školám
(257)
evaluace
(13)
FAQ
(87)
fejeton
(3)
festival
(22)
financování
(310)
glosa
(13)
gramotnosti
(48)
hodnocení
(108)
hodnocení aplikací
(41)
ICT
(1907)
infografika
(40)
informatické myšlení
(35)
informatika
(60)
inkluze
(1194)
inovace
(30)
internetová bezpečnost
(57)
interview
(173)
IWB
(32)
Jak na DUM
(16)
Jazyky pro děti
(1)
kariérní řád
(178)
kniha
(1180)
knihy
(1253)
komentář
(227)
konektivismus
(13)
konference
(197)
konkursy
(7)
konstruktivismus
(19)
kulatý stůl
(55)
kurikulum
(28)
licence
(7)
matematika
(298)
metodika
(39)
migrace
(87)
ministryně školství
(222)
mládež
(2)
MOOC
(35)
MPSV
(61)
MŠMT
(4611)
myšlenkové mapy
(10)
NAEP
(14)
Národní rada pro vzdělávání
(16)
neformální vzdělávání
(15)
nezaměstnanost
(26)
NIDM
(58)
NIDV
(228)
nová maturita
(1305)
novela
(69)
NÚOV
(55)
NÚV
(321)
odbory
(45)
odkazy
(271)
OECD
(114)
OER
(25)
ombudsman
(40)
online
(174)
OP VK
(24)
OP VVV
(67)
open source
(23)
Ostatní
(6)
otevřený dopis
(42)
pedagogicko-psychologické poradny
(41)
Pedagogika
(1364)
petice
(19)
PIAAC
(8)
PIRLS
(13)
PISA
(119)
polemika
(1885)
pozvánky
(1810)
PR článek
(1612)
práce s talenty
(37)
praktické školy
(25)
právní poradna
(339)
prezentace
(66)
profese učitele
(50)
prognózy
(16)
program
(64)
projekt
(506)
projekty
(231)
průzkum
(53)
Přečtěte si
(2698)
přednáška
(27)
předškolní ročník
(75)
předškolní vzdělávání
(103)
Přijímačky
(216)
PSP
(80)
recenze
(30)
redakce
(16)
regionální školství
(94)
RVP
(627)
satira
(44)
SCIO
(317)
sexuální výchova
(21)
SKAV
(148)
sociální sítě
(110)
soukromé školy
(165)
soutěž
(498)
standard
(127)
statistika
(100)
Strategie 2020
(46)
stravování
(50)
střední školy
(369)
studie
(33)
Škola21
(3)
školství
(2922)
tablety
(113)
TALIS
(19)
TEDx
(10)
testování
(568)
TIMSS
(39)
tipy
(16)
tisková zpráva
(2808)
top
(122)
trh práce
(156)
učebnice
(39)
Učitelský spomocník
(169)
ÚIV
(3)
UJAK
(25)
video
(685)
Volby 2013
(40)
VÚP
(53)
vyhláška
(41)
výzkum
(283)
vzdělávací politika
(551)
vzdělávací technologie
(61)
vzdělávání
(184)
zákon o pedagogických pracovnících
(64)
Zprávy
(4268)
Knihkupectví
Využijte nabídku pro školy a učitele od Albatrosmedia.cz!
Slevy a akce na knihy přímo od nakladatele. Kompletní nabídka více než 7000 titulů z produkce Albatros Media. Vše skladem, rychlé dodávky zboží.
Nejčtenější články
Články dle data
Učitelské listy
Nabídka práce
Česká škola - portál pro ZŠ a SŠ
Česká škola poskytuje svým čtenářům diskusní prostor k vyjádření názorů na školskou problematiku. Tyto příspěvky se nemusí shodovat se stanoviskem redakce České školy a jsou uveřejňovány jako podnět k dalším diskusím.
Obsah článků nemusí vyjadřovat stanovisko redakce nebo vydavatele Albatros Media, a.s.
Tento server dodržuje právní předpisy
ISSN 1213-6018
![Licence Creative Commons](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-nd/3.0/88x31.png)
![WebArchiv - archiv českého webu](http://4.bp.blogspot.com/-i5Ov1XTJ5EE/VffFTmd7ziI/AAAAAAAAwpg/64bd-JVsKKM/s1600/webarchiv_certifikat_c.gif)
Tyto webové stránky používají k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Informace o tom, jak tyto webové stránky používáte, jsou sdíleny se společností Google. Používáním těchto webových stránek souhlasíte s použitím souborů cookie.
Tento server dodržuje právní předpisy
o ochraně osobních údajů.
ISSN 1213-6018
![Licence Creative Commons](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-nd/3.0/88x31.png)
Obsah podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Nezasahujte do díla 3.0 Česká republika, pokud není uvedeno jinak nebo nejde-li o tiskové zprávy.
![WebArchiv - archiv českého webu](http://4.bp.blogspot.com/-i5Ov1XTJ5EE/VffFTmd7ziI/AAAAAAAAwpg/64bd-JVsKKM/s1600/webarchiv_certifikat_c.gif)
Tyto webové stránky používají k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Informace o tom, jak tyto webové stránky používáte, jsou sdíleny se společností Google. Používáním těchto webových stránek souhlasíte s použitím souborů cookie.
7 komentářů:
Hele, nějak se v tom neorientuji. Může mi někdo, prosím, říci, jaké jiné může být učení se něčeho, než nazpaměť? Rozjímám nad tím, jak si člověk může vytvořit vztahy mezi pojmy, nemá-li je a jejich význam uložen v paměti.
Když to člověk nemá v hlavě, jak může něčemu porozumět? Proč si děti čím dál tím častěji stěžují, že 'tomu' nerozumí? Protože vůbec nevědí, čemu že to vlastně mají rozumět.
Tady přece nejde o to, jestli si má člověk informace ukládat do paměti, nebo ne. Tady jde o to, kolik těch informací má být, a jak tvale mají být uloženy, aby člověk 'pochopil' souvislosti a 'věděl', co kdy a jak má vykonat.
Až mi jeden každý žák sdělí, co všechno si musí zapamatovat, aby tomu rozuměl, vtluču mu do hlavy právě a jen to nezbytné. Jinak, s dovolením, budu vycházet ze zkušenosti svojí, popřípadě z doporučení lidí, kteří tomu už rozumějí.
Problém současné školy je v tom, že naši líní žáci by se právě velmi rádi učili nazpaměť. A byli by spokojení, kdyby po nich učitel vyžadoval jen to, co se nadrilují ze sešitu, a získali tak snadno a rychle pěkné známky. Většině žáků totiž to, že se vyžaduje dávání učiva z různých předmětů do souvislostí, vadí, a nedejbože, když po nich ve fyzice chcete, aby koukali kolem sebe a dali do toho něco z praxe. Většinou se tomuto stylu výuky brání, protože je pro ně náročnější.
A v matematice se domnívají, že se to učí jen pro ten okamžik, kdy učivo potřebují právě jen v té matematice. Pak přijdou do fyziky a já zjistím, že nejsou schopni jakéhokoliv pamětného počítání, neumí krátit zlomky, dosadit do vzorečku, použít trojčlenku, převádět jednotky a poradit nsi selským rozumem. A koneckonců ani pořádnou kalkulačku nevlastní, na co taky dneska takový trapný šmejd.
Možná by nebylo na škodu připomenout, že "nazpaměť" se například v angličtině a francouzštině řekne "srdcem". Tedy cílem by mělo být, aby děti milovaly to, co se učí. A měl by jim to předávat někdo, kdo látku (i ty děti) také miluje. (A obstarat si na to papír.)
kdo látku (i ty děti) také miluje
Tak třeba po dětech v ripstop popelínu bych se vyloženě utloukl.
Baže, akorát, že i to milování čehokoliv vyžaduje, aby člověk nebyl líný.
Baže, akorát, že i to milování čehokoliv vyžaduje, aby člověk nebyl líný.
No právě, jenže to některým učitelkám prostě nevysvětlíte. Prostě jsou věci, které musím na prvním stupni umět nazpaměť. malou násobilku, vyjmenovaná slova, pády a vzory. A musím psát a psát. a celé věty, ne nějaké doplňovačky a blbovinky v pracovních listech. Jenže se podívejte do praxe. Místo jednotných učebnic s přesně vyznačeným - toto se nauč zpaměti - pochybné pracovní listy vydávané kde kým (lepší byznys než učebnice, když s nedá dědit, víte?) Vyplňovačky, křížovky, různé divné úkoly, které bez dodatečných vysvětlivek nezvládnou ani dospělí. Že mám něco umět zpaměti? Jsou přece kalkulačky. A počítače chyby opravují sami. Jenže to je ta ujetost. kalkulačky s sebou prostě všude nenosíme a počítače chyby neopravují, pouze překlepy a ani to ne.
Okomentovat